De väntar på er i salongen, sir.
Tack, Barnsby.
Förresten, Barnsby...
Jag ser gärna att ni gör oss sällskap om ni inte har nåt emot det.
-Har ni hittat fruns smycken? -Har ni hittat min rubin, inspektörn?
Tyvärr inte, men jag har hittat något annat.
Jag har hittat Lord Fenleys mördare.
Antyder ni att en av oss har begått detta avskyvärda brott?
Det är absurt. Jag vägrar tro det.
Mr Montrose, jag både tror det, och kan bevisa det.
Alla här närvarande har ett motiv.
Det kan ha varit vem som helst av er.
Sir Derek, ni har förfalskat Fenley Industries' räkenskaper-
-med bistånd av er svärson mr Foxwell.
Ni är också medveten om lady Ridgeleys-
-affär med lord Fenley, som bröts tvärt-
-då han återupptog sin flirt med lady Foxcroft.
Hon hade nämligen upptäckt att Barnsby-
-var Fenleys halvbror och oäkta far till mr Peter Montrose.
Montrose ville överta firman med hjälp från mr Da Silva-
-som skulle bli ruinerad om planerna misslyckades.
Ja. Alla hade ett motiv. Alla kunde ha mördat honom...
-Men blott en av er gjorde det. -Sitter mördaren här i rummet?
Ja, miss Kate. I själva detta rum.
Jag är trött på er "katt-och-råtta-lek", inspektörn.
Nåväl...
Lord Fenleys mördare...
...är...
Å, nej! Vill ni tända lyset, mr Peacock?
Jag får strax ordning på den.
Knappast.
Nu får vi aldrig veta vem det var.
Det är rätt uppenbart vem mördaren var.
Vem, miss Marple? Var det sir Derek?
Nej. Han skulle knappast mörda sin egen kompanjon-
-när han endast ägde 49 %.
Aktiemajoriteten skulle tillfalla hans ärkefiende, Fenleys syster.
-Då var det den unge slyngeln Peter? -Omöjligt, major.
De enda spåren till godset var efter cykeldäck.
Men Peter hatade Fenley.
Peter hade ett medfött fel i inner- örat som påverkade hans balans.
Han kan omöjligt ha hållit balansen på en cykel.
God natt, major. Ursäkta mig...
-God natt, Dolly. -Jag tror att det var butlern.
Barnsby mördade honom, väl? Jag tänker på revolvern i lådan...
Barnsby hade aldrig satt sin fot på Fenleys gods.
Fotspåren ledde rakt mot sovrummet i flygeln-
-dit Fenley ofta drog sig undan. Mördaren var hemmastadd.
Vem är då mördaren? Vem mördade lord Fenley?
Den unga miss Kate, givetvis!
Hur kan ni påstå det?
För att kniven satt djupt instucken i vänstra sidan av bröstet.
En högerhänt person förmår inte en sådan kraft i den vinkeln.
Ni bör ha märkt att miss Kate snurrade pärlorna i vänster hand.
God natt, pastorn. Ni får säkert snart fart på apparaturen.
-Hon kan ha fel. -Nej, då. Jag har sett filmen.
Jag skulle aldrig ha anat slutet. Hon verkade så rar.
Människans natur, filmvärlden, byn här, allt är i grunden samma.
Hör på, Marty...
Jag struntar i vad de "tedrickande jävlarna" begär.
Det är de som gör en hit av filmen. Ge dem nu det de begär!
Jag tänker inte diskutera det. Jag är regissören.
Beställer jag en flock kängurur med doktorsgrad, så skaffar du dem!
-Är det uppfattat? -Ja. Hur är det med Marina?
Bara bra, tack.
Tack, Bates.
Jag beklagar, mrs Vantry. Marina åkte till kostymateljén.
Miss Gregg beklagar verkligen att hon inte fick träffa er i dag.
Jag förstår.
-Vad spelar ni in här i England? -Mary Stuart, Skottarnas Drottning.
Så intressant.
Marina bad mig tala med er om byfesten.
Hon räds att folk inte kommer. Vi är ju främlingar här.
Kära miss Zielinsky, alla gläder sig åt miss Greggs ankomst.
St Mary Mead får sällan hit en film- stjärna med berömd regissörsmake.
Jason! Vi talade just om dig. Mr Rudd, detta är mrs Vantry.
Mrs Vantry. Min fru och jag uppskattar att få bo i ert hem.
Se det inte som mitt hem.
Efter min make överstens död, blev huset för stort för mig.
Jag trivs mycket bättre där i grindstugan.
Nå, jag måste i väg nu. Så trevligt att få träffa er.
Nej, nej, sitt kvar. Jag bör kunna hitta ut själv!
Hälsa er fru från mig. Adjö, miss Zielinsky.
-Var är Marina? -Där uppe. Hon slocknade helt.
-Har hon börjat med pillren igen? -Det kan man nog anta.
Jag vill att hon är lycklig. Hon har haft det svårt nog.
Hon är lycklig tills hon ledsnar på att spela godsägarfru.
Förlåt.
Förstör det inte nu...
-Okej? -Okej.
Drick inte för snabbt, pojkar. Ni får ont i magen.
Man skulle tro det var Buckingham Palace, inte Gossington Hall.
Fast gräsmattan blir något lidande.
God middag, mrs Vantry.
-God dag, major. Jane. -Dolly. Miss Giles.
-Kommer hon hit ner, tro? -Vem?
Marina Gregg, filmstjärnan. Vem annars?
Jag förstår mig inte på filmstjärnor-
-men visar hon så här stort intresse för byn-
-gör hon knappast fansen besvikna.
Mr Foxley ger henne säkert den fanfar hon förtjänar.
Skynda långsamt, pojkar!
Ni hade rätt, miss Marple.
Mrs Babcock, miss Gregg vill tacka alla för deras insatser.
-Vill ni följa med upp till huset? -Gärna! Verkligen!
-Så spännande, Wendy. Vet du... -Ja, ja. Du träffade henne en gång.
Får vi bjuda majoren och damerna på förfriskningar där uppe?
Tack, mycket gärna. - Eller hur?
-Så vacker hon är. -Ja. Men hon kan inte kasta prick.
Tack, kära vänner. Mina nya, underbara vänner. Tack.
Marina...
Jason frågar efter dig. Gästerna är otåliga.
-Men jag har så roligt här. -Använd lite självbehärskning.
Får jag låna lite av din? Vi delar på så mycket numera...
Klara, färdiga, gå!
Roy! Kom hit!
Sitt! Fin hund.
Freddy Hawkins, se till din hund. Du vet att han ska vara kopplad.
Förlåt, miss Marple.
Miss Marple! Slog ni er?
Där fick jag för att jag var "dogg-matisk".
-Jag är oskadd, dr Haydock. -Och tänker springa sked-loppet?!
Ni föll illa, men otroligt nog slapp ni undan med en stukning.
-Hur fick ni så stark benstomme? -Jag gick långa promenader som ung.
Nu går ni ingenstans ett tag. Jag kör hem er.
Jag kan berätta skvallret härifrån när jag tittar in i morgon.
Skvaller? Jag intresserar mig bara för människans natur.
Cherry, kan du se till gästerna? De dricker oss ur huset.
Vår kommitté har alltid ansett att era filmer är lite för...
...vågade för att visas på samkvämen i församlingsgården.
-Så rart av er. -Pastorns saft...
Marina, borgmästaren vill visst gärna tala med dig.
Ni får förlåta mig...
Ert första besök i England, mr Rudd?
Ett så tjusigt halsband!
Bra gjort, mr Rudd. Alla tiders.
Mrs Babcock är vår outröttliga sekreterare.
Kvinnoinstitutet skulle inte klara sig utan henne.
-Er fru hade en katt en gång... -Ja, men den hade eksem.
Mosade morötter och varm mjölk gör underverk.
Marina! Mrs Babcock...miss Gregg.
Så angenämt att träffa er.
Jag vet att det är larvigt, och ni minns det säkert inte.
Ni träffar ju så många människor.
Det var under kriget. Ni uppträdde för amerikanska soldater i Plymouth.
Jag minns det som om det var i går.
-Min gurkört dog i vintras. -Jag beklagar.
Den ska skäras ned helt på våren... Nej, hösten...
Mr Rudd, jag hör, att ni är filmproducent...
-Nej, jag är regissör. -Är det nån skillnad?
Ja. Producenten skaffar pengar, regissören gör av med dem.
Producenten skäller ut regissören för att han gör av med för mycket...
Regissören får all ära, producenten får magsår. Enkelt.
Miss Brewster!
Å, nej! Slampan och Divan under samma tak. Det var droppen!
Det var fantastiskt. Ni bar en glittrande blå klänning.
Och ni sjöng : "I'll Be Seeing You". Jag var ert största fans.
Så rart...
Men så hände något förfärligt. Jag blev så ledsen.
Har ni träffat Clark Gable i verkligheten? Är han gift?
Är det han med de stora öronen?
Lola är här. Marty tog hit henne.
Jag var inte sjuk, bara krasslig.
Men så fick jag en idé. Jag hade ingen biljett...
Spar det till Oscarsfesten.
Och nu kommer det otroliga. Min farbror var dörrvakt på teatern!
Jason, älskling! Min danare! Var är den förtjusande Marina?
-Flott kalas, Jason. -Jag borde ge dig stryk!
PR gagnar affärerna, gosse.
Och där stod jag i kulisserna för allra första gången...
Det var så spännande. Och ni var underbar.
När ridån gick ner, fick jag er autograf -
-och jag fick kyssa er.
Det var mitt livs mest spännande ögonblick...
En rar historia. Får det vara en drink?
Jason blandar världens finaste daquiri.
Jason, kan vi få två av dina härliga daquiri?
Är allt bra?
Bara bra, Jinx. Bara bra.
Marina, äskling! Är du också här?
Lola. Vilken "förtjusande" överraskning.
Du är vacker som alltid. Men här är så mörkt att man behöver blindhund.
Lugn, i den peruken kan du själv spela Lassie.
Jag älskar din humor.
Du har bevarat din fina figur... t.o.m. byggt på den.
Skulle inte du på ett seminarium om plastikkirurgi i Schweiz?
Jo, men jag var otålig att börja med inspelningen.
En gång skådespelare, alltid skådespelare.
Talesättet känner jag igen... Men var kommer du in i bilden?
Hur känns det att vara tillbaka efter en så låaåang paus?
-En drink, mrs Babcock? -Mr Rudd hämtar en åt mig.
Ska du likna en födelsedagstårta? En som alla smakat på?
-Le för fotografen, mina damer. -Upp med hakan...dubbelhakan.
Lite tätare ihop.
Det är bara två saker jag hatar hos dig, Lola...
-Och vad är det? -Ditt dubbelspel.
En daquiri special.
Å, tack så mycket! Jag har aldrig smakat en sån.
Varsågod, raring. Kan mina två älsklingsstjärnor enas?
-Marty, vill du knäcka Marina? -Sällan, gullet.
De krossar glas i varandras krämer, pussas bara för att ge virussmitta.
-De tar sitt arbete på allvar. -Det gjorde Attila också.
Marty! Så omtänksamt av dig att ta med Lola till min fest.
Jag har alltid betraktat Lola som en av mina..."äldsta" vänner.
Jason, jag ser fram emot att arbeta "under" dig igen.
Passa dig, Lola. Jason, låt oss ta en drink.
Jag dricker bara i goda vänners lag.
Du krävde en roll åt din fru men att ta hit henne när Marina är så skör!
-Tänk på filmen, Jason! -Jag tänker på Marinas nerver.
Lugn, hon klarar sig. Jag värnar om våra intressen, bara.
"Våra", säger du?
"De Mille", se sanningen i vitögat. När sist gjorde Marina film?
Och när sist hade du en succé?
Om Marty Fenn vill göra PR för sina två primadonnor, så gör han det.
Den ärade regissören och hans fru är bara med genom min goda vilja.
Han kan sätta stopp när han vill. Uppfattat?
-Slappna nu av och njut av festen. -Du är en skitstövel.
Ja, jag är ju filmproducent.
Mr Rudd! Jag vet vad skillnaden är på producent och regissör...
-Men vem väljer primadonnan? -Den som går i säng med henne.
Pastorn, vår berömde producent Martin N. Fenn.
Han kan besvara alla era frågor.
Vad ville pastorn veta?
Jag beklagar detta med ert magsår.
Jason, vi har ett problem. Kvinnan där uppe...
Polisen skrev ner alla våra namn. De hörde oss i timmar.
Jag förstår inte. Hon verkade frisk som en nötkärna.
Hon var bara fem år äldre än jag. Stackars mrs Babcock.
Hon fick en drink. Efter fem minuter satte hon sig ned och flämtade...
Och så dör hon bara. Vad tycker ni om saken?
Kom ihåg att damma under gardinerna.
Miss Marple, jag hoppas inte att ni har något emot...
Mitt lördagsjobb på herrgården. Jag ville se alla stjärnorna där...
-Jag hoppas det inte stör er. -Inte alls, Cherry. Tvärtom.
Lägg bort dammtrasan och berätta hur det gick till.
Det exakta händelseförloppet.
-Jag gick runt bland gästerna... -Ja, men vad såg du?
Alla viktiga i byn var där. Och en kvinnlig fotograf...
Marina Gregg och hennes man. Han är så snygg...
-Cherry, då! -Ursäkta.
Sen kom sekreteraren med Heather Babcock.
Heather hälsade på miss Gregg och berättade en tråkig historia-
-om hur de råkats för länge sen. Miss Gregg höll på att somna.
Miss Babcock malde på.
Kort tid efter att du serverat Heather en drink, dog hon.
Det var inte jag som gav henne den, det gjorde mr Judd...
Hon såg inte ut att gilla den.
Tack, Cherry. Du har varit till stor hjälp.
Mycket stor hjälp.
Jag öppnar.
-God morgon, Cherry. -God morgon, doktorn.
Miss Marple, hur är det med benet?
Mycket bättre, dr Haydock.
-Ska jag göra klart i vardagsrummet? -"Salongen", Cherry.
-Fortsätt där uppe, tror jag. -Jag kommer med teet om en stund.
Stackars Heather Babcock.
Hon var er patient, inte sant?
Ja...hon står på patientlistan.
-Hade hon problem med hjärtat? -Nej.
Räck ut tungan och säg "ah".
Det kan tyda på att hon blev förgiftad.
Det tycker jag att vi bör överlämna åt rättsmedicinaren.
-Ni har påbörjat behandlingen? -Behandlingen?
-Som består i att nysta. -Mycket roligt, doktorn.
Mig lurar ni inte!
Färg på kinderna, ögonen strålar... Ni har roligt. Har jag inte rätt?
Doktor Haydock, ni ska inte tro att min enda spänning i livet-
-mynnar ur de hjälplösa offer som bara råkar i min väg.
Obduktionen visar stora halter av ett sömnmedel :
Fenobarbital. Onekligen dödsorsaken.
Kan medlet ha ordinerats? Har hon varit sjuk?
Nej, förutom vattkoppor som barn och röda hund under kriget.
Enligt hennes läkare var hon kärnfrisk.
Tack.
Utifrån bevismaterialet-
-blir min slutsats: mord medelst förgiftning.
Av en eller flera okända förövare.
-Dermot!? -Hej, tant Jane.
Min älsklingsnevö. Vad gör du i dessa trakter?
Jag ville hälsa på dig.
En kriminalinspektör från Scotland Yard besöker inte St Mary Mead-
-om stackars Heather dött en naturlig död.
Han hade vägarna förbi och kände för tants persikosylt.
Jag har inte lagat persikosylt sedan urminnes tider, det vet du.
Sätt dig ned, så får vi en liten pratstund.
Det var förgiftning, inte sant?
Har tant något emot att jag ställer de första frågorna?
Giftet var i all sannolikhet amerikanska barbituratet Calmadon.
-Det verksamma ämnet är... -Fenyletylmalonylurea.
Jag känner det från min tid på sjukhuset under kriget.
I samband med alkohol, ger det andnöd. Blodtrycket faller.
-Det kan vara dödligt. -Och du kände Babcock, offret?
Ja, då. En enkel själ. Vänlig, men lite av en tråkmåns.
Dödade man alla tråkmånsar, blev byn helt avfolkad.
-Det hjälper mig inte mycket. -Det förstår jag.
-Babcock tackade nej till drinken? -Mr Rudd hämtade en åt henne.
-Och miss Gregg...? -Lustigt att ni nämner det.
Inte roligt, snarare konstigt...
Fortsätt långsamt, Cherry. Försök att minnas allt.
Marina Gregg fick ett konstigt uttryck i ansiktet.
Var hon ledsen, arg, förvånad, rädd?
-Det vet jag inte. -Ta tid på dig. Tänk efter noga.
Ansiktsuttrycket var liksom...förstelnat.
Hon stirrade ut i luften, som om hon inte hörde på.
Hon såg mot trappan. Där hänger en religiös tavla...
Då kom Lola Brewster och hennes man producenten.
Konstig karl. Färgar nog håret. Kvinnan fotograferade...
Heather malde på, medan miss Gregg stod förstelnad.
Vad såg hon på? Gästerna, tavlan?
-Hon såg väl på en av gästerna. -Varför tror du det?
-Hon ser tavlan varenda dag. -Just det... Förlåt, tant.
Hur länge tittade hon på tavlan?
-"The Lady of Shalott". -Ursäkta?
"Spindelnäten svävade, spegeln sprack..."
"Förbannelsen är över mig, skrek ungmön av Shalott".
Lord Tennyson, vem annars? Jag har en svaghet för den skalden.
En passande beskrivning, inte sant? Berätta vidare, Cherry.
Det finns inte mer att berätta. Lola gick fram till miss Gregg...
De hatar visst varandra. Det togs bilder på dem...
Och så kom mr Rudd... han är så stilig...
Vi vill höra om Babcock och Gregg. Hände något mer?
Nej... Heather spillde sin drink, och miss Gregg gick sin väg.
Spillde, sa du? Spillde Heather sin drink?
Glömde jag berätta det? Så dumt av mig.
-Å... ! Jag ber om ursäkt! -Det gör inget.
Här, ta min drink. Jag har inte rört den.
Jag insisterar. Jag hämtar en ny.
Med andra ord drack Heather ur Marinas glas.
Ödet var ogint mot stackars Heather. Vi har ägnat oss åt fel mord.
Tidigt i morgon bitti kör du direkt till Gossington Hall.
Och gör bruk av de utsökta talanger jag ärvt efter en viss släkting?
Du är verkligen min älsklingsnevö.
Jag meddelar er ankomst, sir.
-Kriminalinspektör Craddock? -Ja.
Mr Rudd kommer om ett ögonblick. Men han har mycket att stå i.
Är ni klar över hur omfattande ett filmprojekt är?
Kostymprovning, provsminkning, ljussättning...
-"Vid Regnbågens Slut". -Ursäkta?
Marinas första Oscarspris.
Jag glömmer aldrig slutscenen. Den var så stark och äkta.
Sårbarhet är nyckelordet.
"Vägen Tillbaka", "Paradise Road"... Mycket övertygande.
Den oförgängliga förmågan att få oss att bry oss om.
-De stod med ansiktet hitåt. -Förlåt?
Gästerna, då de presenterades för varandra.
Ja, det stämmer.
De blåvioletta ögonen! Helt hypnotiserande.
-Det är en kopia. -Jag talar om miss Greggs ögon.
Jag minns dem tydligt från "Morgondagens Gryning".
Hon spelade en ung arvtagerska, från...varifrån var det nu?
-Boston. -Just det.
Hon hade ärvt mark i Kalifornien...
Minns ni scenen där de hotar med att gräva upp hennes mark?
Men den hjälplösa, unga fjäril tog upp kampen med guldgrävarna...
-Får jag tala med henne? -Tyvärr. Hon vilar.
Senare kanske?
Hjälplösa, unga fjärilar behöver sin skönhetssömn.
Det förbannade svinet Marty Fenn! Han saknar klass!
Han finansierar din comeback, så lugna dig.
Han ger den där låtsasblondinen en roll i min film!
Som drottningen!
Hon är med i två ynka scener, och aldrig ihop med dig.
Lola Brewster, skådespelare?!
Hon orkar inte ens läsa manus!
Det är helt din film. Ingen märker nån annan än dig.
Å, Jinxy! Menar du verkligen det?
Det ska jag se till.
Det är så länge sen... Tror du jag har tappat greppet?
Du blir bättre än nånsin. Det lovar jag.
Älskade. Du är så bra för mig.
Det har du alltid varit.
Fan ta den haggan!
Hon har så många rynkor i pannan att de duger till järnvägsspår.
-Jag filmar henne utan filter. -Hon behöver en hästfilt över sig!
Du får dubba hennes röst eller skriva in nån replik-
-om att drottning Elizabeth är från Hoboken, New Jersey!
Påsar, påsar, fastna ej, flyg i väg till Doris Day.
Jason, vart fan blev du av?
Lola har väntat på dig i 20 min. Du, hon vill ha fjäderboa i filmen.
Sånt har ju bara Hollywoods bögdrottningar. Hon tror mig inte.
Skynda dig hit nu, Jason.
-Vad sa gullegubben? -Inget nytt.
Alexander får vara min frisör.
Jag har sagt dig tusen gånger att drottning Elizabeth var skallig.
-Inte i den här filmen. -Den är historisk.
Jag med. Jag blir majestätisk, mäktig och inspirerande.
Jag ska sopa tiljan med den gamla kossan.
Vi får spela några scener ihop, så världen kan se-
-att jag är mycket yngre och slankare.
Elizabeth och Mary träffades aldrig.
De kan träffas på marknadstorget. Nej då, hon handlade aldrig själv.
På skönhetssalongen? Nej, de fick komma till henne.
Vänta lite...nu har jag det.
Jag möter henne på Tower of London.
Strax innan hon ska halshuggas. Rötterna kravlar runt på henne.
Hon ser hemsk ut i sina trasor. Och där kommer...vackra jag.
Jag är upptagen, kriminalinspektörn.
Miss Gregg och miss Brewster, står de varandra nära?
Sätter man dem i samma bassäng som en haj, blir hajen schizofren.
-Vem är yngst? Marina eller Lola? -Ingen av dem.
-Hur är det? -Hösnuva.
Allergier är ett otyg. Jag är allergisk mot ull.
Calmadon lindrar symtomen. Känner ni till medlet?
-Vi köper det i stora lass. -Använder miss Gregg det?
Det blir världsbrist på det innan filminspelningen är klar.
-Tar ni det själv? -Har jag något val?
Ert arbete är säkert spännande. Miss Gregg är väl mycket trevlig?
Hon får Medusa att likna S :t Bernadette.
Varför byter ni inte jobb?
Jag arbetade för Jason. Jag har lärt mig leva med hennes sammanbrott.
Nervsammanbrott? På stora duken verkar hon så samlad. Berätta.
-Det är något svulstigt. -Jag är fascinerad.
Man får inte tala om sjukdom, sinnessjuka eller barn.
Högst intressant. Varför inte?
Jag kan inte berätta fler detaljer.
Mr Rudd stöttar henne väl?
Han är hängiven, långt mer än plikten kräver.
-Och mr Fenn? -Han ljuger endast när han talar.
-De är väl upprivna över mordet. -Mordet?
Vi ska göra en film. Lokala problem får inte störa.
Mr Rudd, får jag...?
Jag är upptagen. Be min sekreterare boka in en intervju.
Ja?
Ja, ja! Jag är strax på väg!
Mr Rudd... kriminalinspektör Craddock, Scotland Yard.
Vi följer alla avtal. All teknisk personal och statister är engelska.
Filmen blir säkert en succé utan inblandning från Scotland Yard.
Men det har begåtts ett mord...
-Miss...? -Heather Babcock.
-Jag beklagar verkligen... -Får jag tala med er fru?
Tyvärr. Hon vilar, enligt läkares inrådan.
Det är väsentligt att jag får tala med henne.
Min fru står inför sitt livs viktigaste roll, inspektören.
Hon satsar all sin energi på att vinna sin tredje Oscar.
-Hon får inte besväras med... -Med värdsliga ting som mord?
Säkert, inspektören.
Er fru förtjänar en Oscar till. Hon borde ha fått för "Sommarregn".
Har det slagit er att Heathers död inte var en tillfällighet?
Att det tänkta offret faktiskt var er hustru?
-Får jag nu tala med henne? -Nej.
Min fru har genomlidit mycket. Jag menar inte bara i lördags.
Ni ska inte få orsaka att hon bryter samman. Adjö.
Hon har haft flera sammanbrott, förstår jag?
-Vem har berättat det? -Det är en offentlig hemlighet.
Vänligt av er att låta dem leka här.
-Trädgårdsmästarens ungar. -Stör de inte miss Gregg?
Inga mer lekar nu.
En gång var det Marinas hetaste önskan att få barn.
Läkarna sa att hon var steril, så hon adopterade två.
Några år senare, då hon ännu var gift med sin förste man-
-upptäckte hon att hon väntade barn.
Tyvärr föddes barnet svårt efterblivet.
Marina bröt samman helt och har inte arbetat sen dess.
-Jag förstår. -Därför är filmen viktig för henne.
Att våga stå framför kameran igen...
Filmen blir en vändpunkt.
Om hon upptäcker att någon vill mörda henne...
-Tror ni inte hon har tänkt tanken? -Nej.
Oroar det er inte att någon vill mörda er fru?
Ni har sett för många deckare. Hör nu här...
När jag inte är här håller min sekreterare ständig uppsikt.
Litar ni på miss Zielinsky? Hon var ju på plats, hade tillfälle.
-Ella håller mycket av min hustru. -Håller hon av er också?
Marty har ringt! Är du inte där om 10 minuter anlitar han John Huston.
Var det allt, kriminalinspektören?
Var det den Martin N. Fenn som gjorde "Terror i Trinidad?"
Jag har alltid undrat vad "N :et" står för.
Ingen aning. Vad sägs om "Nöt"?
Förresten, mr Rudd...
Jag imponerades av er film "Den Sista Brigaden".
Särskilt av er diskreta användning av dämpad ljussättning...
Tack.
Borde du inte vila foten, tant?
Edward har reumatism, trådgården får inte växa igen.
-Tror du att Rudd håller av sin fru? -Han avgudar henne.
-Och miss Zielinsky? -Rutinerad, effektiv, lojal...
-...lider av hösnuva. -Är hon tilldragande?
-På sitt sätt... -En något stram värdering.
-Vad antyder du? -Ingenting alls.
Bara att din brist på inlevelse känns utstuderad.
Tja, då går jag rakt på sak.
Under rätt omständigheter kunde Zielinsky vara världens sexbomb.
Då kanske jag föredrar din strama värdering.
-Det var du som tog upp det. -Tror du hon sa sanningen?
Hennes lojalitet var rätt genomskinlig.
Hennes känslor för mr Rudd? I mina ögon är hon huvudmisstänkt.
-Vart ska du nu? -Till filmens tjusiga värld.
Fallet tär inte på dig, precis.
Showbusiness är ju också en "business".
Tyvärr mer "show" än "business". Jag läste något om Hollywood :
"Under allt falskt glitter finner man det äkta glittret."
Mycket djupsinnigt, tant.
Akta så de inte misstar dig för Leslie Howard och ger dig en roll.
Jag lär ha en viss charm, sägs det. Dags att den blir upptäckt!
Hitta Heathers mördare först.
Jag får skynda mig, innan en viss dam förekommer mig!
Klart för inspelning! Ringning, tack.
Tysta, tack!
Skippa klappern. Lola Brewster, sminkprov. Tagning 1.
En vridning åt vänster...
Långsamt.
Utsökt. Stå still.
Sänk hakan en smula och lyft blicken.
Ursäkta mig, chefen. Kan ni kolla lite...
-Det är för ljust. -Det är det vi brukar ta.
Som vatten. Blod är tjockare än vatten!
Tjock som tomatsoppa ska det vara.
Kan ni titta på vakterna?
De ska vara drottningens livvakt, inte ballerinor.
Och så vrid ansiktet till höger... Inte axlarna.
Nej. Din höger.
-Jason! -Bryt!
Ja, min söta?
Vi får inte glömma att jag är gift med filmens producent...
Det har jag inte glömt.
Vi måste tala om drottningens förhållanden till fadern.
Han har varit död i 30 år. Gå och leta fram nästa dräkt.
Jag sa ju att vi borde tagit George Cukor.
Han tänker bara på svärd och blod...
Rör mig inte! Har ni köpt min peruk på postorder?
Och han kallar sig regissör. Såg ni hans senaste film?
Jag kan spy upp bättre!
Kriminalinspektör Craddock, så rart av er att komma.
Jag är en stor beundrare.
Ursäkta mig medan jag klär om.
Ja, naturligtvis.
Vad har inspektören på hjärtat?
Det handlar om mordet på Heather Babcock.
-Vem? -Kvinnan på Gossington Hall.
En av statisterna? Aj, min rumpa!
Om jag får byta ämne...
Vad är ert förhållande till Marina Gregg?
Gregg? Namnet låter bekant.
Jag skämtar. Självklart känner jag henne.
Den åldrande, nedbrutna stjärnan som vill göra comeback, inte sant?
Reder ni ut peruken, hittar ni nog Amelia Earhart.
Ställ mig gärna fler närgångna frågor, inspektören.
Jag älskar att bli utredd, särskild av någon så söt som ni.
-Det som intresserar mig... -En äkta Scotland Yard-inspektör?
Jag kan nästan inte fatta det. Och i min loge.
Betrakta mig bara som en... vad heter det...en snut.
Bara om ni tog med batongen.
Ursäkta, nu generade jag er.
Jag lovar att uppföra mig nu.
Apropå Marina... Hon var en stor filmstjärna. Var.
När jag var liten tog mormor med mig på alla hennes filmer.
För tio år sen, när jag var 16, fick stackarn ett nervsammanbrott.
Droger, alkohol och sinnessjuka...
Det är inte lätt när man går ner sig helt.
Det minsta vi kunde göra var att ge henne en roll i min film.
-Aj, inte så hårt! -Miss Brewster...
Var det inte något bråk mellan er och miss Gregg?
Bråk? Hur menar ni då?
När hon träffade mr Rudd. Var inte ni och han...
Det är historia, inspektören.
Jason och jag höll ändå på att bryta.
Det gladde mig att Marina fann lite tröst...
Denna ensamma och ynkliga figur.
Var det därför ni sköt mot henne med en.9 mm Luger, men missade?
-Har subban sagt det? -Nej, polisen i Beverly Hills.
Nåja... Jag blev arg.
Jag är filmstjärna, men bara människa.
Nog för att göra om försöket? Men denna gång med gift?
-Insinuerar ni att jag...? -Jag undersöker blott möjligheten.
Vi är klara, miss Brewster.
Jag går nu. Tack för pratstunden. Lycka till med filmen.
-Vi väntar... -Fan ta Scotland Yard!
Förlåt, miss.
Jag går ner till byn.
Byn ligger åt andra hållet.
Cherry, är det problem med telefonlinjerna nu igen?
Det tror jag inte.
Gossington Hall, goddag.
Hallå?
Vad håller tösen på med?
Jag såg er göra det...
Jag såg er förgifta Marinas glas.
Den rollen är besatt. Lämna namn och adress hos min sekreterare...
Skådespelare! De svävar högt i det blå.
Det var en brud som var med i min film om inbördeskriget.
En dag sa hon mig att den veckan kunde hon inte jobba.
Hennes astrolog hade sagt att stjärnorna stod fel.
Så jag sökte upp idioten och gav honom tusen dollar.
Han sa henne att konstellationen ändrats-
-och jobbar hon inte efter schema, mister hon sexualdriften.
Nästa dag kom hon redan före portvakten.
- "Ärans Fält?" -Ja. Såg du filmen?
-Den var inte särskilt positiv... -Det enda positiva var negativen.
Vad ville ni mig, inspektören?
-Hur länge har ni känt miss Gregg? -Vi är gamla vänner.
Har ni haft ett intimt förhållande?
Intimt? Ja. Alla i vår bransch har intima förhållanden.
Swifty! Hur är det?
Hon har ju filmens huvudroll! Vad mer kan jag göra?
Det går inte! Lägg av...
Härligt. Jag är skyldig dig en gentjänst.
Agenter! Han tror han har klass. Han sålde mig ett "stjärnskott"-
-som visade sig ha varit död i ett halvår.
Ursäkta, jag avbröt er. Fortsätt.
Apropå miss Gregg...
Nu ska jag säga er något om Marina.
Hon är otrygg. Under alla smycken finns en bedrövad, osäker kvinna.
Kan ni tänka på någon som vill skada henne?
Någon som jobbar med filmen... Ni, t.ex.
Jag? Jag är producenten! Jag har satsat 3,5 miljoner dollar!
Skulle jag nacka primadonnan två dar innan inspelningen börjar?
Jag har skrivit kontrakt om ett framträdande till jul.
-Såvida inte nån annan nackar henne. -I så fall, stoppar jag upp henne-
-så hon kan uppträda till jul.
Harry, jag vill ha bilderna nu!
Om hon så dricker te med Musse Pigg ska hon hit med dem nu!
Var det något mer? Jag måste sätta fart.
En liten sak, mr Fenn. Jag har alltid undrat över...
-...vad "N :et" står för. -Det ska jag säga er.
Det står för noll. Men visst ser det flott ut på duken?
Tack för hjälpen, mr Fenn.
Ge mig kusten.
Vad då, "Vilken kust?"
Kriminalinspektör Craddock, frun.
Trädgårdsmästaren vårdar gräsmattan med sån omsorg.
Jag är Marina Gregg. De sorgliga resterna.
Ni var här tidigare i dag. Ursäkta att jag inte kunde ta emot.
Jag förstår fullkomligt.
Ni inser kanske hur kaotisk en filminspelning är.
-Det är en eländig industri. -Jag går sällan på biograf.
-Får det vara lite te? -Ja, tack.
-Mjölk? -Nej, tack.
Jag drack aldrig te i Amerika. Nu blir jag snart beroende av det.
Det ligger en tebutik i byn. Hedgeworth...ett utmärkt utbud.
Det måste jag checka... "Checka".
"Hon låter förfärligt amerikansk," tycker ni.
Ni kommer angående den där stackars kvinnan, väl?
Har ni någon aning om vem som har mördat henne?
-Kan ni berätta om henne? -Vad skulle jag veta om henne?
Folk säger att ni två pratade en längre stund.
Hon pratade, och jag lyssnade.
Kan ni utveckla det?
Vet ni hur äkta fans uppför sig?
Nej. Berätta gärna.
Tydligen...
Vänta lite, jag vill minnas rätt.
Tydligen hade vi träffats för många år sedan, under kriget.
Hon kom ihåg varenda detalj. T.o.m. sången och min klänning...
Det besynnerliga är att jag också minns det.
Jag sjöng för soldaterna. Hon var sjuk men ville absolut se mig.
Hon klev upp, klädde sig och gick till sceningången.
Hennes farbror var visst dörrvakt.
Hon väntade i kulisserna till efter föreställningen.
Jag gav henne visst min autograf.
Det var hennes livs mest spännande ögonblick, sa hon.
Och det var troligen det.
Sorgligt...
Vid en tidpunkt blev ni bestört över något... kanske skrämd.
Då mr Fenn och hans fru anlände. Ni stirrade på tavlan i trappan.
Jaha...det?
Ja, det stämmer.
Jag hörde på hennes oändliga smicker och kunde inte tacka mer...
Jag visste inte hur jag skulle undkomma henne.
Plötsligt blev jag...tom i huvudet.
Kan ni komma på någon som...
... kunde tänkas vilja mörda er?
-Varför frågar ni det? -Alla möjligheter måste undersökas.
-Vad tycker ni om miss Zielinsky? -Varför ställer ni dessa frågor?
En kvinna här i byn har mördats, vad har det med mig att göra?
Jag är här för att göra en film. Jag är omgiven av vänner.
Varför utsätter ni mig för detta?
Jag försöker få styr på mitt liv.
Min man och Ella stöttar mig.
De tillåter inte att detta sker. De försvarar mig.
Varför gör ni så mot mig?
Å, Gud!
Det var mig, eller hur? Det var mig de ville förgifta.
Någon försöker döda mig!
De försöker förgifta mig! Inte sant? Jag vet att det är så!
"Jag hör dem komma!" ...från "Fara i Natten".
MGM, 1932.
Där ni bryter samman för att ni tror er make och syster försöker döda er.
Så lömsk ni är, kriminalinspektören!
-Ni har nog sett alla mina filmer. -Ja, minst två gånger.
-Den filmen floppade. -Men ni var mycket övertygande.
Det tyckte inte kritikerna.
Om de varit här i dag hade de fallit pladask.
Men det gjorde inte ni.
En kriminalare ska analysera folks beteende bakom kulisserna.
Och en skådespelare ska spela.
Er gestaltning var något överdriven. Jag hade föredragit uppriktighet.
Jag trodde inte att ni skulle tro mig.
Och det tror jag inte nu heller.
"Nästa gång undkommer ni inte. Förbered er på att dö".
Ett skickades hit, det andra till filmstudion...i morse.
-Vem avlämnade breven? -Det vet vi inte. Jag och min man.
Först trodde jag att det var ett skämt. Vilket skämt, då...
Jag har inte varit så rädd sen jag var barn i Oklahoma City.
Shirley Bookbinder, byns sötaste flicka.
Jag trodde att jag var något extra.
Men så en dag... Jag var väl cirka tio år...
Jag hittade en lapp på mitt skrivbord, där det stod :
"Ingen tycker om dig, Shirley".
Jag grät i tre dagar.
Jag fick aldrig reda på vem som hade skrivit det.
Det svåra med att ha något...
...är att det alltid finns någon som vill ta det ifrån en.
Och vet ni vad? De brukar lyckas.
Hjälp mig, snälla inspektören...
Och det gör du säkert, Dermot.
-Du är nog svag för miss Bookbinder. -Nonsens!
Problemet är att jag har misstänkta nog att fylla hela Stora gatan här.
Se till att komma i tid. Både ni, Jeremy John och gudföräldrarna.
Klockan halv fyra ska mrs Cracknells lille Jeremy John döpas.
Fel. Mrs Cracknells Michael Jeremy. Nej, Mrs Michaels lille John...
Det är så förvirrande. Jag måste få det rätt!
Vi ses på lördag halv fyra.
Miss Marple! Jag har goda nyheter.
Mr Edwards på bilverkstan har hittat felet.
Vi behöver förhoppningsvis inte er assistans-
-med att klara ut fredagens mordgåta i filmen "Två Flickor från..."
Nu minns jag inte var. Men ni är hjärtligt välkommen.
"Två Flickor från Idaho". Den kan du gärna missa, tant.
Å, Jamie!
Jag har längtat efter att få ta dig i min famn-
-och trycka dig mot min barm.
Jason, få bort slampan ur mitt blickfång!
Stod jag i ditt blickfång?
Jag ville bara visa Jason min dräkt.
Kan du låsa in jungfrudrottningen i sin bur, älskling?
Lola, jag tycker du ska... öva på dina repliker.
Allt för dig.
Vem har ett manus som inte faller samman?
Förlåt! Uttrycket var olyckligt valt...
Tepaus!
Gå inte framför kameran!
Är allt bra?
-Bara bra, Jinx. -Duktig flicka.
-Vill du ha kaffe, Marina? -Ja, tack.
Vi behöver er hjälp, sir.
När spelar jag mot sir Walter Raleigh?
Jason!
Ka... kaffet.
-Det är kanske lite starkt, men... -Du ljuger för mig!
Det är förgiftat!
Jag går nu, miss Marple. Vi ses i morgon.
-Middan står i ugnen. -Tack, Cherry.
Minns ni mig? Jag såg er...mördare där.
God afton. Mr Rudd har frågat efter er.
Var har du varit?!
Jag gick en promenad.
Vad är det om? Du ser förfärlig ut.
Kaffet som Marina var nära att dricka...
Jag lät analysera det. Arsenik.
-Hur? -Det frågar jag dig.
Du lagade kaffet och gav henne det.
-Misstänker du mig? -Ja.
Nej. Jag vet inte. Vad ska jag tro?
Du älskar henne mycket högt.
Polisen hittar honom nog.
-"Honom"? -Ja...mördaren.
Gör något åt din förkylning!
-Har läkaren kommit? -Vi tillkallades kvart i nio.
Ni får min rapport i morgon bitti.
Ni kan gå nu, flickor.
Bates, konstapeln hör ert vittnesmål nu.
Inspektören, vem skulle vilja mörda henne?
Samma person som försökte förgifta er fru.
Miss Zielinsky har ringt flera samtal från telefonkiosken.
Hon lekte detektiv, ringde till alla misstänkta-
-och sa att hon sett dem förgifta er fru.
Hon ville höra deras reaktion och därmed hitta mördaren.
Tydligen lyckades hon.
-Har ni sett analysen av kaffet? -Ja.
Mr Rudd, berätta för mig vad ni vet om dessa hotbrev.
Dem hade jag glömt.
Glömde ni att någon hotar er hustru till livet?
-Jag trodde jag kunde hantera det. -Ni var inte särskilt effektiv.
-Vad gör du? -Jag reser min väg!
-Jag är inte kvar en enda natt till. -Men filmen, då?
Fan ta filmen! Någon försöker döda mig.
Ingen ska få göra dig illa.
Å, Jinx! Jag är så rädd.
Jag är hos dig. Och polisen bevakar huset.
Varför vill någon mig så ont?
Varför sa du inget om hotbreven?
Skulle jag skrämma livet ur dig också?
Låt oss åka härifrån.
Bra. Vi tar in på hotell i morgon. Det lovar jag.
-Vi ska alltid vara tillsammans. -Tills döden skiljer oss åt.
Varför säger du så?
Nu kan vi avföra miss Zielinsky. Mord är en farlig affär.
Den som blandar sig i får ta konsekvenserna.
-Hon var ingen vacker syn. -Syra ger en plågsam död.
Vad gör vi nu, tant? Vår huvudmisstänkt blev offer.
Där var minst 40 gäster, men ingen såg giftet hällas i.
Minst tre personer kan lätt ha sett det.
Den ouppmärksamme gästen som inte fattade vad han såg.
Och den som såg det, men fann det naturligt.
På min tid ansågs det ofint, men i dag lägger folk piller i allt.
-Och den sista möjligheten? -Den egentliga mördaren.
-Som också mördade Zielinsky? -Just det.
Mord är som ett pussel.
Man ser hela bilden först när sista biten ligger på plats.
Och vi saknar en bit ännu.
Vad hette den hemska kvinnan? En sån där Cheltenham-typ.
-Colethorpe. -Cynthia Colethorpe!
Du påminde mig om hennes illaluktande pekineshund.
Vad var det nu den hette? Den stank förfärligt.
-Tant Jane? -Förstelnad...en förstelnad min.
Vad var det Babcock sa till Marina strax innan hon stelnade till?
Hon ältade sin sjukdom. Hon fick Marinas autograf.
Det var innan hon spillde drinken. Här står det...
Duger inte. Vi måste få veta Heathers exakta ordval.
Jag är inte med...
Alice Weatherbys kusin.
Hennes man hängde sig i en krok i det höga taket.
Det enda i rummet var kroken, liket och en vattenpöl under hans fötter.
Det var obegripligt hur han kunnat ta sig dit upp till kroken.
Innan man upptäckte att han köpt ett stort isblock.
Alice Weatherbys kusin ryser om nån föreslår en istärning i drinken.
Nåja...
När något så trivialt som en istärning sammankopplas-
-med något som orsakat stor sorg, etsas det fast för all framtid.
Jag förstår inte vart du vill.
Om vi bara visste exakt vad Heather sagt...
Cherry!
Det är för sent. Jag har skickat bort henne.
-Varför då? -Hon ska inte få bli mördad!
Marina, älskade... Här är lite varmt att dricka.
Varm choklad.
Minns du då vi drack choklad kalla nätter i Sun Valley?
Då vi inte hade annat för oss.
Efteråt, alltså...
Sov gott.
Jag tar hand om pillren. Dem behöver du inte mer.
Jason...
-Jag älskar dig. -Och jag älskar dig, gullet.
Ja, naturligtvis! Pastorn!
Tack. Var snäll och vänta.
Miss Gregg tar inte emot.
-Det är ytterst viktigt. -Beklagar. Jag har mina order.
I så fall väntar jag.
-En dam väntar, sir. -Vilken dam?
En äldre dam. Miss Marple. Hon vägrar gå. Ska jag...
Jag skickar i väg henne.
Mr Rudd, god morgon...
Hör här, miss Marble, eller vad ni nu heter...
-Ni får inte stanna... -Jag ska fatta mig kort.
Er fru stod där dagen för mordet, inte sant?
Hon såg dit bort... och så stelnade hon till.
-Det är bäst ni går nu. -"Mor och barn". En fin tavla.
En gåva från institutet i Milano.
Det hela är ganska enkelt.
-Jag förstår inte vad ni menar. -Jodå, det gör ni.
-Dermot! -Tant Jane. Det ante mig.
Det var här det hände. Det gör det lättare att förstå.
Det är enkelt, bara man ser det ur rätt synvinkel.
Det har att göra med den typ av person som Heather var.
Nu är det nog! Kan ni två gå härifrån! Nu!
Ni kanske bör tillkalla polisen.
Låt oss gå tillbaka till ögonblicket då Heather inledde sin berättelse.
Stackars miss Gregg lyssnade tålmodigt på hennes pladder.
Men plötsligt vände Marina bort blicken.
Hon fick en besynnerlig min. En ödesdiger min.
Det hade inget att göra med Lolas ankomst.
Marina såg varken på henne eller Heather. Hon såg på Madonnan.
En fridfull mor, som håller ett vackert, lyckligt barn.
-Jag ser inte kopplingen. -Nej, du vet inte vad Heather sa.
Vi gick igenom det i går.
Hon klev upp, sminkade sig och smet ut, för att se sin idol.
Hennes farbror släppte in henne och hon såg på från kulisserna.
-Jag förstår inte vad det ger. -Då kom jag att tänka på pastorn.
Jag ringde honom mitt i natten, och blev inte särskilt populär.
Han mindes Heathers sjukdom.
Hon tillbringade sin sjukpermission i byn, hos modern.
Då Heather tog sig in på teatern smittade hon ännu.
Hon hade rubella, bättre känd som röda hund.
Er fru födde ett mentalt efterblivet barn.
Hon hämtade sig aldrig från chocken.
Marina fick röda hund under graviditeten.
Men hon visste aldrig hur hon fått det.
En vacker eftermiddag råkar en helt främmande berätta stolt-
-vad hon har gjort.
...och jag fick kyssa er!
En rar historia.
-Får det vara en drink? -Ja, tack.
Det perfekta mordet. Inte helt som Cherry beskrev det.
Jag drog den felaktiga slutsatsen-
-att en gäst förgiftat drinken. Men det var ju överflödigt.
Ingen märker när värdinnan går till badrummet och förgiftar drinken.
Som skådespelare med scenvana kunde hon lätt "råka"-
-knuffa till Heathers armbåge och bjuda henne sin egen drink.
Marina var tvungen att vidhålla att hon var det tänkta offret.
Hon styrkte det genom att själv skriva hotbrev-
-och förgifta sitt eget kaffe. Alla lät sig luras...
Alla utom en... Ni insåg sanningen, mr Rudd.
Breven gav er den insikten.
Breven som er fru "glömde" berätta om.
Om de varit äkta hade hon genast underrättat er.
Men ni ville beskydda henne.
-Jag måste tala med er fru... -Får jag tala med henne först...?
Miss Marple...
-Hon är död. -Jag misstänkte nästan det.
Jag har dödat henne. Jag förgiftade hennes choklad i går kväll.
Det var oundvikligt att hon skulle bli avslöjad.
Jag kunde inte låta henne bli förödmjukad så.
-Hon har lidit nog. -Ni måste ha älskat henne högt.
Mr Rudd, det är bäst ni kommer in hit...
Marina!
Hon har givit sitt livs största gestaltning.